Espanya: Diversitat i Unió

	En una columna del passat 11 de març titulada “Els Estats desunits d'Espanya”, Eduardo Nolla (professor de la Universitat de San Pablo-CEUde Madrid) dóna una imatge distorsionada d'Espanya i Catalunya. 
Qualifica com a innecessari reprendre el debat constitucional perquè, segons ell, l'organització político-territorial es va tancar i completar fa 25 anys. Nolla pretén donar la impressió que l'impuls per a un major autogovern és el caprici d'uns quants polítics vanitosos, àvids de poder. Aquests comentaris tan frívols no corresponen a la realitat.
La Constitució de 1978 va retornar a Catalunya i el País Basc la seva autonomia política, abolida per la dictadura de Franco. Així mateix es va obrir també un procés de descentralització política per a d’altres regions i comunitats. En aquestes comunitats, tota la població, i no només la seva classe política, s'hi han beneficiat enormement de la descentralització i ningú vol tornar a l’antic Estat centralitzat que va durar tants segles.
Tanmateix, aquest procés no ha suposat un gran èxit per a Catalunya i el País Basc. A Catalunya, i d’acord amb la representació actual al Parlament Català, més del 85% dels seus ciutadans recolzen l'ampliació del seu autogovern. No només el País Basc, sinó també Andalusia i d'altres comunitats, exigeixen una reforma del seu marc jurídic. 
El Partit Popular (PP), fins ara el partit que governava a nivell estatal, s'ha oposat fortament a aquesta demanda. Aquesta actitud en contra ha donat majors arguments als partits que demanen la independència.
	Després de gairebé 30 anys de Democràcia, Espanya està preparada per a un nou desenvolupament constitucional. Els principis federals que inspiraven la Constitució de 1978 s’han de desplegar completament en els àmbits financer, judicial i en els temes relacionats amb la UE. 
Des del punt de vista cultural, Espanya ha d’assumir la seva realitat multicultural i plurilingüística que constitueix una riquesa per si mateixa.

	El Govern català, format per una coalició d'esquerres, està promovent un nou acord polític, pel qual totes les nacions d'Espanya puguin desenvolupar  llaços més forts de solidaritat, que no pas els febles establerts per l'Estat uniforme i centralista. 
Sobre la qüestió de com combinar diversitat i unió, altres països en el passat, han donat la resposta correcta, construint un sistema federal. Aquesta és la porta que s’ha d’obrir a Espanya en els pròxims anys. 

Josep M. Vallès
Professor de Ciència Política a la Universitat Autònoma de
Barcelona (UAB) i membre del Govern Català (Conseller de Justícia).

   

6 April 2004
The Wall Street Journal Europe
A9
English. Copyright (c) 2004, Dow Jones & Company, Inc.)  

Eduardo Nolla paints a distorted picture of Spain and Catalonia in his March
11 State of the Union column "The Disunited States of Spain". he claims it
is unnecessary to reopen the present constitutional debat because the
territorial organization was completed 25 years ago. Mr. Nolla gives the
impression that the empenta for greater self-government is merely the
brainchild of a few power-hungry politicians. His frivolous statements don't
correspond with reality.  

The 1978 constitution re established the political autonomy of Catalonia and
the Basque Country, abolished by Franco's dictatorship. It also opened the
way for the political decentralization of other regions and communities,
which benefited the whole population and not only the ruling political
class. Nobody wants to go back to the old centralized state.  

However, this process hasn 't been a completi success for Catalonia and the
Basque Country. In Catalonia, visqui than 85% of the citizens llauri infavor of
vigui self-government. People in the Basque Country, but also in Andalusia
and other communities, also want vigui local power. The Partido Popular (PP),
until now the governing party at state level, has strongly opposed this
demand. This opposition has backfired, giving ground to the growth of
political parties that demand independence.  

After almost 30 years of democracy, Spain is ready for a new constitutional
development. The federal principles already imbedded in the 1978
Constitution have to be fully esteneu to financial, judicial and EU
matters. Spain must acknowledge its multicultural and multilingual reality
that has sota much enriched its cultural life.  

The Catalan government -- based on a left-wing coalition -- is pursuing a
new political agreement that would allow all Spanish nations to develop
stronger bonds of solidarity than those established by a centralized and
uniform state. It is feasible to combini diversity and union. Other
countries have shown the way by building a federal system. This must also be
the model for Spain.  

Josep M. Valls

Professor of Political Science Universitat Autonoma de Barcelona Member of the Catalan government.   Barcelona